Som de flesta levande varelser...
...förstår duvan snabbt att den blir belönad om den trycker på rätt knapp.
Men när luckan öppnas automatiskt var 20:e sekund, så undrar duvan...
Vad har jag gjort för att förtjäna det här?
Om den flaxade med vingarna då-
-kommer den fortsätta med det i tron att det är avgörande för vad som händer.
Vi kallar det för... "Duvans vidskeplighet''
Svenskt text: robin8, vic, Toya och Simontax
www.SweSUB.nu
Vad har jag gjort för att förtjäna det här?
Hur har det gått sen sist?
- Känner jag er? - Vi träffas varje vecka.
Jag är dr Feldheim.
- Vem är ni? - Nobody.
- Nemo Nobody. - Det är ett ovanligt namn.
- Eller hur? - Ibland kallas jag mr Craft.
- Hursa? - C-R-A-F-T.
"Can't Remember A Fucking Thing" [Minns inte ett jävla dugg.]
Vilken fråga ställde jag först?
- Jag vet inte. - Kan ni berätta hur gammal ni är?
Jag är 34. Jag föddes år 1975.
Kan ni titta på era händer?
Ni behöver inte om ni inte vill.
Ni har en spegel framför er.
Nej. Jag...
- Vilket år är det? - 2009.
Jag är 34. Jag föddes den 9:e februari 1975.
Då måste det alltså vara er födelsedag.
DEN SISTA DÖDLIGA MÄNNISKAN FYLLER 118 ÅR
Jag är 34.
Jag är 34!
Jag måste vakna.
Jag måste vakna!
Nej, Nemo...jag får ont i ögonen av solen.
Hej kompis.
God morgon mina små änglar... Dags för skolan.
Kom igen. Jag kör ungarna till skolan, Elise.
- Paul, var lite tystare. - Jag heter inte Paul.
Paul?
Pappa...
Väck inte din far.
Elise.
Det är jag, Jean.
- Är jag död? - Gå tillbaka och lek, Paul.
- Vem är Elise? - Jag känner ingen Elise.
Du är trött, Nemo. Du behöver vila.
Jag sätter på TV:n åt dig. Jag går in...
- Jag får ont i ögonen av solen. - Va?
Jag får ont i ögonen av solen.
Dina vänner är här, Nemo.
Hallå, Nemo.
Hur mår du idag?
Vet du vem jag är?
Vi är alla oroliga för dig, Nemo.
Alla hoppas att du är tillbaka på kontoret snart.
Mrs Nobody...
Det här är Julian Marshall... Direkt från sjukhuset, New York.
Där vi kommer se det sista avsnittet i vår serie, "Den sista dödliga".
Mr Nobody är 117 år och han har inte blivit...telomerad!
Han har heller inte en av de här underbara tem-cell kompatibla grisarna.
Direkt från WWB. mr Nobody blir den sista människan på jorden-
-att dö av hög ålder. Mr Nobody...
- Den sista dödliga människan. - Den sista dödliga människan.
Inga spår efter hans identitet har kunnat hittats i registret.
Ingenting om hans förflutna.
Vi vet inte vem mr Nobody är. Inte han själv heller.
Vår patients minnen är förvirrade, men i det här tillståndet av sjukdomen-
-är det inte ovanligt att gamla minnen återuppstår i detalj.
Låt oss prova någonting nytt.
Jag tänker på en gammal teknik.
Jag kan inte lova något.
Kanske kommer delar av minnen tillbaka.
Kanske ingenting kommer att hända.
Är ni beredd att prova?
Ni är väldigt avslappnad...
Ni hör bara min röst.
Ögonlocken blir tunga.
Era armar och ben blir tunga.
Jag räknar till tre...
När jag säger tre...
...kommer ni att sova. Ett...
Två...
Kom ihåg dagen du kom hit.
Tre.
Ni sover.
SOV
Minns ännu längre tillbaka. När jag säger tre...
Ett...
Två...
Tre.
Minns.
Jag minns en tid för länge sedan långt före min födelse.
Jag var tillsammans med dem som ännu inte var födda.
När vi inte är födda ännu, vet vi allt...
...allt som kommer att hända.
När det är din tid placerar änglarna av glömskan fingret på din mun.
Det lämnar ett märke på överläppen.
Det betyder att du har glömt allt.
Men änglarna missade mig.
Sen måste du hitta en pappa och en mamma, det är inte lätt att välja.
Blond och blåögd är allt jag önskar.
Det skulle vara bra för den lille att slippa vara ensam.
Det är normalt att tänka på barn vid en viss ålder-
-åtminstone för kvinnorna. - Det är meningen med livet...
Jag var inte klar än, älskling. Det är meningen med livet.
- Det är inte det att vi vill ha barn. - Men vi låg med varandra.
- Det är en viktig erfarenhet. - Ja, det är det.
Jag tror att det skulle vara bra för min man om vi hade ett barn.
Vi skulle kalla honom George. Eller hur, George?
Vi hade en hund, som dog.
Till slut valde jag dem för att kvinnan luktade gott-
-och mannen sade: - Jag kan berätta hur vi träffades.
Det var förutbestämt. Har ni hört talas om "fjärilseffekten"?
Det var en gång en pappa och en mamma som hette-
-"Pappan" och "Mamman". De hittade en söt liten bebis-
-och kallade honom för "Den söta lilla bebisen".
Den lilla bebisen föddes där. Han föddes på just den dagen.
Hans pappa och mamma bodde på nummer sju.
Allt du ser existerar. Vi kan se det.
Jag kan se mammas ögon, men jag kan inte se mina egna.
Den lilla bebisen kan se sina händer, men den kan inte se sig själv.
Så, existerar han verkligen? Gör jag det?
Ini mini mino mo-
-håll fast babyn i hans tå, om han skriker låt han gå-
-ini mini mino mo.
Min mamma bad mig att välja den allra bästa-
-och du är den.
Mamman har en borste till håret och läppstift till läpparna.
Hon luktar gott. Pappan har en klocka-
-och hår på armen. Klockan låter "tick-tack".
Om bebisen ramlar, klappar mamman händerna.
Hon säger "Bravo".
Bravo.
Varför är jag, jag och inte någon annan?
Friskare vindar och högtryck kommer in...
...och ger klart väder hela veckan.
Ciao! Ta ut grillarna.
Hallå.
Varför minns vi det förflutna, men inte framtiden?
När jag frågar mamma säger hon: "Fråga inte varför-
-det är komplicerat".
Det är okej. Jag är en journalist.
Sjukhuset tillåter inte intervjuer. Jag vill bara ställa några frågor.
En vän till mig är sjuksköterska här. Hon hjälpte mig att komma in.
Vad är klockan?
14:12
- Var fick ni det? - Jag lånade det från muséet.
- Men det funkar fortfarande. - Jag har inget att säga.
Jag är mr Nobody. Han som inte existerar.
Kommer ni ihåg hur världen såg ut innan vi gick över till odödligheten?
- Vad? - Telomeriseringen.
Oändligt förnybara celler.
Hur var det när människor var dödliga?
Det fanns bilar som förorenade.
Vi rökte cigaretter, vi åt kött.
Vi gjorde allt vi kan göra på den här soptippen och det var underbart.
För det mesta hände ingenting...
...som i en fransk film.
Och sexualitet? Innan sex blev omodernt.
Vi knullade! Alla knullade hela tiden.
Vi blev förälskade...
Vi blev förälskade.
Hur mycket är klockan?
Vad fanns det före Big Bang?
Jo, ni förstår... Det fanns ingenting före eftersom...
...tiden inte existerade.
Tiden är ett resultat av universums egen expansion.
Men vad händer när universum slutar expandera och riktningen ändras?
Vad händer då med tiden?
Om strängteorin stämmer, har universum nio rumsdimensioner-
-och en temporär dimension.
Vi kan föreställa oss att samtliga dimensioner var hopflätade från början.
Under Big bang, blev 3 dimensioner, det vi kallar höjd, bredd och djup-
-och en temporär dimension, även känd som tiden, utspridda.
De andra sex förblev pyttesmå och ihopflätade.
Om vi lever i ett universum med hopflätade dimensioner...
...hur skiljer vi då på...
...illusion och verklighet?
Tidsdimensionen, som vi känner till den, upplever vi bara åt ett håll.
Men tänk om nån av de andra dimensionerna också är temporär?
Om du blandar potatismoset med sås-
-kan du aldrig separera dem senare. Det är för alltid.
Röken kommer ut från pappas cigarett, men den åker aldrig in igen.
Vi kan inte åka tillbaka.
Därför är det svårt att välja.
Man måste göra rätt val.
Så länge som man inte väljer är allt möjligt.
- Hallå Nemo. - Hallå Anna.
- Hej Nemo. - Hallå Elise.
- Hallå Nemo. - Hallå Jean.
Anna och Nemo har nu ingått äktenskap med varandra och bekräftat detta...
inför Gud och denna församling...
Elise och Nemo har nu ingått äktenskap med varandra.
Jeanne och Nemo har nu förenats...
Ni är nu man och hustru.
De Gud har förenat kan ingen skilja åt...
Pappa säger att man kan förutse exakt var Mars kommer att befinna sig-
-till och med om 100 år. Men det konstiga är-
-att han inte vet vad som kommer att hända honom om två minuter.
Pappa!
- Ingen vet nåt om framtiden. - Men jag kan minnas den.
- Vi minns bara det förflutna. - Men jag kan.
Ibland händer saker som jag redan har sett hända.
Det kallas för "déjà vu". Det händer alla ibland.
Nej! Det är för att änglarna från glömskan aldrig la ett finger på mig.
Kom igen!
Ta tag!
Ska mr Nobody få dö en naturlig död?
Bör hans existens bli förlängd på konstgjort sätt? Rösta nu!
Tryck "X" för konstgjord förlängning. Tryck "0" för naturens gång.
Vi är snart tillbaka! - Du kan också åka till Mars.
Boka nu och spara upp till 16.000.
Anna, nu går vi.
Sedan kysstes mamma och pappa hela dagen.
Nemo, har du bestämt dig?
Vill du följa med mig eller stanna hos din far?
Nemo!
Jag är ledsen, men jag förstår inte...
Stannade ni hos er far eller följde ni med er mor?
- Pappa, är det mitt fel? - Såklart inte.
Det är mitt fel.
Jag kan ge er ett bra pris på den här sortens skosnören.
Ett mycket bra pris.
Minns.
Nemo...Nemo.
Det är dags att vakna, älskling.
Du kommer för sent till skolan.
Nemo, det är jag.
Du har säkert inte gjort läxorna. Sätt igång direkt.
Jag har bjudit hit en person. Jag räknar med att du håller tyst.
- Hur var resan? - Bra.
- Såg du några fina lägenheter? - Ja, några stycken.
- Nemo, stirra inte på folk så där. - Det gör inget.
Han är bra på att göra folk obekväma.
Det kommer att hända på en lördag. Du kör din bil.
Du visslar.
Du ser inte korsningen. Plötsligt dyker ett tåg upp-
-och du kommer att krossas.
Du är inte rolig.
Nemo tror att han kan se in i framtiden.
Jag kan, jag förutsåg pappas olycka.
Man kan ju undra, det kanske var du som lossade på handbromsen.
Ingen kan förutse framtiden, ingen vet vad som kommer att hända.
- Jag kan. - Då borde du ha sett det där.
Jag visste att du skulle säga det.
- Jag ringer dig. - Hej då.
Är du nöjd nu?
Varför förstör du allting som jag...
Har jag inte också rätt att leva?
Du kunde ha stannat hos din pappa om du hade velat.
Vi har fått en ny elev i vår klass. Hon heter Anna.
Varsågod och sätt dig, Anna.
Bläddra till sidan 215.
Vi ska prata om klimat, vegetation och de faktorer som påverkar dem.
Klimatet har fem beståndsdelar.
Vill du bada?
- Kom igen. Vattnet är skönt. - Nej, jag...
Kom och bada med oss, de är mina vänner.
De är idioter. Jag badar inte med idioter.
Tönt.
Hur kunde jag säga?: "Jag badar inte med idioter."
- Anna. - Nemo.
- Hur har du haft det? - Bra. Du då?
- Bara bra. - Är det här dina barn?
Ja.
- Vi ses. - Ja, vi ses.
Hur kunde jag säga?: "Jag badar inte med idioter."
Vill du bada?
- Kom igen. Vattnet är skönt. - Nej, jag...
- Jag kan inte simma. - Ursäkta?
Jag kan inte simma.
Berätta inte för någon.
Ska du inte bada?
Nej, jag har mens. Jag stannar här med Nemo.
Älskling. Det är nån jag vill att du ska träffa.
Du har redan träffat Harry... och här är hans dotter, Anna.
Anna, det här är Nemo.
Hälsa på varandra.
Gud, vad löjliga de är. Hur gamla är de egentligen?
- Har de legat med varandra? - Inte vet jag.
Hoppas de använder kondom. Jag vill inte ha en lillebror.
- Hellre dör jag. - Tar din mamma p-piller?
- Ingen aning. - Du borde lägga ett i hennes kaffe.
Det är som att hormonerna har stigit henne över huvudet.
Ibland kan jag se in i framtiden.
Det låter inte så roligt att veta vad som ska hända.
Är ni fortfarande här?
Somnade jag?
Ibland sover jag inte alls.
Så jag tänker...
Jag tänker på hur det var förr.
Det är allt jag har kvar.
Vad ser ni när ni tittar på mig? En grinig gubbe-
-som aldrig svarar på frågor? Som blandar ihop allt.
Som hålls sysselsatt genom att han får sina måltider.
Det är inte jag.
Jag...
Jag har på mig shorts.
Jag är nio år gammal.
Jag kan springa snabbare än tåget.
Jag kan inte känna mina ryggsmärtor längre.
Jag är 15.
Och jag är förälskad.
Jag är förälskad.
- Sover han inte i arbetsrummet? - Nej, han är inte där.
- Har du sett din bror, Anna? - Han är inte min bror.
Där är du. Sovit gott?
- Vem är det? - Det är jag.
Det är jag, pappa. Nemo, din son.
Så klart. Var har du varit?
I butiken, pappa. Jag jobbar alltid där efter skolan.
En pojke i din ålder borde komma ut lite mer.
- Jag kan vara ensam, jag klarar mig. - Ingen fara. Jag gillar att vara hemma.
Du fick ett vykort från din mamma.
- Du har inte tittat på det. - Jag vet. Jag läser det senare.
- Ska du aldrig hälsa på henne? - Vi har inte träffats på 7 år.
Om hon vill träffa mig, så vet hon var jag finns.
Jag har allt jag behöver. Allt är bra.
Efter 3 månader och 6 dagars resande...
...åkte rymdskytteln...
...rakt mot Kräftnebulosan...
...i linje med Uranus...
...och dess 5 månar.
Den närmade sig äntligen Mars och kolonierna.
Ombord...
...övervakade datorn passagerarnas artificiella dvala.
Elise.
Jag är inte galen!
Men jag sa ju inget elakt!
- Ska vi gå, Nemo? - Ursäkta?
Ska vi gå? Det är så tråkigt här.
Du dränks.
- Hur vet du vad jag heter? - Vi går i samma skola.
Du har inte lagt märke till mig. Du lägger inte märke till nån.
Har du en flickvän?
Är du bög? Varför har du ingen flickvän?
Jag vet inte. Jag vill inte ha nån.
Berätta lite om dig själv.
Du kissar på dig, alla tycker du är knäpp...
Du är alltid ensam...
Prata på.
Säg nåt, kom igen.
Gravitationen på Mars är 0,38.
Det är tre gånger mindre än på jorden.
Marken är täckt av ett slags järnoxidsdamm.
Du är otrolig.
- Håll upp handen och säg: "Jag svär". - Varför?
Lova mig att om jag dör, så sprider du min aska på Mars.
En resa till Mars uppskattas ta 6 till 8 månader.
Säg: "Jag svär".
Jag svär.
Vi var grannar när vi var små.
Elise...
Kommer du inte ihåg?
- Jag tyckte väl jag sett dig förut. - Det kallas déjà vu.
- Tydligen går signalen från ögat... - Nej, det är inte det.
I ett annat liv då?
Hur som helst...jag kom ihåg dig.
Du borde inte, Nemo. Du känner inte mig. Jag är inte en bra person.
Varför säger du så?
- Vänta, Elise! - Jag ringer dig.
Du har inte mitt nummer.
Vad händer när man blir kär...
...som svar på en viss stimulans, släpper hypothalamusen...
...en rejäl dos endorfiner. Varför just den kvinnan och den mannen?
Frigörs luktfria feromoner som motsvarar en kompletterande genetisk signal?
Eller är det det fysiska utseendet vi värdesätter?
Mammans ögon?
En doft som framkallar ett lyckligt minne?
Är kärlek en del av en plan?
En stor krigsplan mellan två fortplantningssätt?
Bakterier och virus är asexuella organismer.
För varje celldelning fulländar de sig själva, mycket snabbare än oss.
Mot detta svarar vi med det förskräckligaste vapnet...
Sex.
Två individer kan genom att korsa sina gener och blanda runt kortleken-
-skapa en individ som tål virus bättre, ju mer olik han eller hon blir.
Deltar vi omedvetet i ett krig mellan två fortplantningssätt?
Okej, det är allt för idag.
- Hur var det? - Ska jag vara ärlig?
Jag skojade. Det var riktigt bra.
Hej, älskling.
- Jag blir lite sen. - Det är ingen fara.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig mer.
- Dig mer. - Dig mer.
Fuskare.
Vi ses sen.
Jag har alltid gillat fisk. Jag trodde aldrig de skulle gilla mig också.
Du är väldigt avslappnad.
Dina ögonlock börjar bli tunga.
Minns
Jag ska på lite ärenden, kommer tillbaka om en timme.
Ta på dig nåt...du blir solbränd.
Jag vill ha dig.
Jag vill ha dig också.
För alltid.
Vad som än händer, finns det inget liv utan dig.
Inget liv utan dig.
- Du liknar min son. - Jag är din son, pappa.
Min son är längre än du.
Nån kom precis in...
Om jag bara kunde röra ett finger...
...eller mina ögon.
Tror du han kan höra oss? Har du sett några reaktioner?
Jag vet inte, men jag tror det.
Vem där? Vad gör jag här?
Om du kan höra mig, rör på fingrarna.
Jag måste bort härifrån. Tillbaka...före olyckan.
Jag tror på en sak...
Att vi alltid borde säga "jag älskar dig" till de vi älskar.
Jag älskar dig.
Jag...vi borde inte...
Jag älskar Stefano.
Du såg mig med honom på festen.
- Han älskar mig inte. - Och?
Jag älskar honom ändå. Jag kan inte rå för det.
Jag är kär i honom.
Jag är ledsen.
Jag ska gifta mig, pappa.
- Och vem är den lyckliga damen? - Det är inte så.
Jag gifter mig med den första som dansar med mig ikväll.
Tack, Nemo.
På den dagen tar jag många dumma beslut.
Ett: Jag lämnar inget åt slumpen igen.
Två: Jag gifter mig med tjejen på min motorcykel.
Tre: Jag kommer bli rik. Fyra: Vi kommer ha ett hus.
Ett stort hus. Målat i gult. Med en trädgård.
Och två barn: Paul och Michael.
Fem: Jag kommer ha en cabriolet. En röd cabriolet och en pool.
Jag lär mig att simma. Sex: Jag ger inte upp förrän jag lyckas.
Pappa?
- Väck inte din far. - Elise.
Det är jag, Jean...
Vem är Elise?
Jag känner ingen Elise.
Spring och lek igen, Paul.
Betyder jag nåt för dig, Nemo?
Jag vill bara fråga en sak.
Gjorde du det med flit?
Jag hittade den här på sängbordet.
"Det kommer en tid i livet där allt verkar vara begränsat.
Valen har redan gjorts. Jag kan bara fortsätta.
Jag känner mig själv utan och innan.
Jag kan förutsäga alla mina reaktioner. Allt är förutsägbart.
Mitt liv är inbäddat i cement med airbags och säkerhetsbälten.
Jag har kontrollerat allt. Jag har gjort allt för att nå hit-
-och nu när jag är här, så är jag jävligt uttråkad.
Det svåraste är vetskapen om att jag fortfarande lever."
Det är min handstil.
Jag minns inte.
Jean?
Vad sa du?
Jag hade en konstig dröm.
Det är viktigt att du förstår att i livet så blir saker-
-inte alltid som vi har planerat.
Harry och jag trodde...
Livet är inte alltid som man tror.
Vad pratar du om? Jag förstår inte.
Anna vet redan.
Harry och jag ska separera.
Va?
Varför?
- Ni kan inte göra så! - Du har din del i detta!
Jag vet inte vad som pågår mellan er två och jag vill inte veta, det är sjukt!
- Ni är ju syskon för guds skull! - Vi är inte syskon!
Du visste...
...och du berättade inte för mig.
Vart ska du?
Till New York.
Om tio dagar.
Min pappa har fått ett jobb där.
Vänta på mig vid fyren...
...varje söndag, okej?
Tills vi ses igen. Livet ut, okej?
Det är inte slut än.
Du är den första och den sista personen som jag kommer att älska.
Tio dagar.
Det blir...
...14 400 minuter.
Jag önskar att tiden kunde stanna just nu...
...att vi kunde ha det så här för evigt.
Det sägs att om man andas långsamt, så saktas tiden ner.
Hinduerna säger så.
Jag måste minnas doften av alla delar på din kropp.
Vi möts vid fyren.
Det är dags att åka Anna.
Jag älskar dig.
Anna!
Anna...kan du höra mig?
Du måste tänka på framtiden.
Det kommer att bli bra att flytta från huset och få ett nytt liv.
Kommer vi att ha en pool?
Du hatar vatten och kan inte ens simma. Du vet aldrig vad du vill.
- Jag vet vad jag inte vill. - Berätta då vad det är du inte vill.
Jag vill inte bli som du.
Du vet ingenting om mig.
Jag har alltid älskat pooler.
När jag blir äldre ska jag ha en pool.
Anna...
Anna.
Det känns som om jag kommer att se dig efter varje gathörn.
Ibland säger jag till mig själv-
-att du kanske bor i samma stad som jag och jag vet inte det.
Kanske är du här, mycket nära.
Hör du min röst Nemo?
Anna!
Efter 90 dagar, så håller datorn fortfarande passagerarnas metabolism-
-på samma nivå som en övervintrande groda.
Han fascinerades av att vissa grodor kan tillbringa hela vintern totalt nedfrysna-
-och när våren kommer, tinar de och börjar leva igen.
Datorn ombord visade...
"Slut på övervintringen."
Välkommen till Mars.
Vi hoppas att ni har sovit gott och fått ett uppfriskande uppvaknande.
Var vänliga och lämna sömndräkten i era sovhytter-
-och gå till ankomsthallen.
Ni kommer att bli visade till vilo- och rekreationsrummen-
-där ni kan förbereda er inför er första utflykt till den röda planeten.
Det värsta med Mars är troligen att inget händer.
Tiden verkar orörlig och tom.
Det finns inte mycket att göra.
Jag hoppas jag tagit med tillräckligt med sudoku.
Dag.
Det är dag.
Solen skiner.
Det är varmare på höger än på vänster sida.
Det är inte samma som i morse.
Inte samma parfym.
Hennes händer är mjuka.
Elise?
Är det Elise?
Vi borde inte.
Jag älskar Stefano...
Säg ingenting.
Det är dig jag älskar.
Du kan lita på mig vad beträffar Mars. Jag lovar.
Ska vi gå en sväng?
Jag vill ingenting.
Ingenting.
- Jag är hemsk. - Nej, det är du inte.
Jag står inte ut med det här livet.
- Tänk. Du har underbara barn. - Försök inte muntra upp mig-
-det blir bara värre då.
Vad är det för fel på mig?
Hur är det med mamma?
- Bara lite trött. Hon sover. - Hon är alltid trött.
Ja, hon är alltid trött.
- Är hon deprimerad? - Det går upp och ner.
Jag vet inte med er, men nästa gång mamma blir deprimerad så flyttar jag.
Kan nån dra ett skämt?
Ingen?
Vad är det som är grönt, litet och går upp och ner?
En liten ärta i en hiss. Inte kul. Det är gammalt.
- Hur är det med dig? - Bra, även om mamma inte mår bra.
Jag står inte ut längre. Det där oväsendet.
Jag ska be dem vara tystare.
Men det är Joyce födelsedag.
Vad är jag för mamma?
Jag måste gå upp.
- Ni har väl roligt? - Ja.
Låt mig säga en sak. Ni får inte festa utan att ha kul, det fungerar inte.
- Jag vet. - Du är så vacker, så vacker...
Men dina vänner dansar inte tillräckligt-
-och din mamma måste ta hand om situationen...dansa!
Sätt igång där borta!
Gissa vad jag är? Jag är en hund.
Alla skriker, okej? Ett, två, tre...
Det var en härlig dag.
Den finaste på länge.
- Färdiga? - Hej då, pappa.
Hej då. Hej då. Ha så kul.
Jag ger mig av! Jag lämnar dig!
Det går över.
Det ordnar sig.
Älskar du mig?
Jag kan inte leva utan dig.
Det finns inget liv utan dig.
Ta det varligt.
Jag måste vänja mig.
Jag talade så mycket med dig, när du var borta. Det är så underligt-
-att tala med dig på riktigt.
Jag behöver tid, Nemo.
När vi skildes åt vid 15, sa jag att jag aldrig skulle älska nån annan-
-någonsin.
Att jag aldrig skulle binda mig. Aldrig slå mig ner nånstans.
Jag skulle inte ha något bara för mig.
Jag bestämde mig för att låtsas leva.
Och det här är vad jag har väntat på, hela den här tiden.
Avstå från alla möjliga liv för ett enda liv...
...med dig.
Men jag är inte van vid det längre.
Vid kärleken...jag menar...
Jag är rädd att förlora dig igen. Att klara mig utan dig igen.
Det skrämmer mig.
Vi behöver tid.
Men jag vill träffa dig igen.
Ring mig på det här numret.
Om två dagar...
...träffas vi vid fyren.
123-581-1321
Vill ni veta varför jag förlorade Anna?
För att två månader tidigare kokade en arbetslös brasilianare ett ägg.
Värmen skapade ett mikroklimat i rummet-
-en smärre temperaturförändring...
-och stora regnmassor på andra sidan Jorden.
Brasilianaren kokade ett ägg i stället för att vara på jobbet.
Han kickades från förfalskningsfabriken, därför att jag 6 månader tidigare-
-jämförde priset på jeans och köpte de billigaste.
Som det kinesiska ordspråket säger:
"En enda snöflinga kan böja ett bambublad."
Jeanstillverkningen flyttades till andra länder.
Jag tappade alla spår efter Anna.
Jag väntade på henne.
Varje dag.
Den kom tillbaka, ångesten.
Jag är trött på mediciner.
Trött på läkare. Det är lönlöst.
Gör nånting, jag orkar inte längre. Jag är rädd!
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag har ofta den här drömmen.
I förhistorisk tid...
...hör jag dig skrika.
Jag jagar bort björnen och du är inte rädd längre.
Men när jag vaknar...
När jag vaknar finns det ingen björn-
-men du är fortfarande rädd.
Jag är ingen björnjägare.
Jag är en chef, för en anläggning som tillverkar kopieringsmaskiner-
-som just har sagt upp sig.
Jag törs inte röra mig.
Jag lever inte.
Allt jag gör blir katastrof.
Jag skulle så gärna jaga bort björnen-
-så att du inte behöver vara rädd längre.
I vilken utsträckning är våra rädslor medfödda?
När vi kläckt gäss i en kläckningsmaskin och simulerar flygande gäss ovanför dem-
-sträcker de på halsen och ropar.
Men om vi vänder på riktningen, så att det ser ut som en falk-
-reagerar gässlingarna omedelbart. De blir rädda och kryper ihop-
-trots att de aldrig sett en falk.
Utan inlärning hjälper dem ändå en medfödd fruktan att överleva.
Men hos människor, vilka urgamla faror är det som väcker vår medfödda fruktan?
NEMO - VÄND DIG OM
Ursäkta mig!
Minns.
Älskling, det är jag.
Men dog Elise eller inte?
Jag förstår inte. Ni kan inte både haft barn och inte haft dem.
Hej, pappa.
Hej.
Jag kommer om ett ögonblick.
- Är du inte hungrig? - Jag vill inte ha nåt. Ingenting.
- Vad ska du göra idag? - Jag tänkte passa på att tvätta bilen.
Vad är det med den där bilen?
Vad menar du?
Varför vårdar du bilen så ömt, men lämnar mig ensam här?
Vad är det för problem med bilen?
Det finns inga fler problem med bilen.
Är det nåt fel? Varför tittar du på mig så där?
Varför tittar du på mig så där?
Nemo.
Har jag socker i kaffet?
Kan du svara mig?
Du känner mig inte, Nemo. Du har aldrig riktigt sett på mig.
Du har alltid varit nån annanstans.
Förstår du hur mycket du sårar mig?
Advokaten ringde. Han sa att du skrivit över allt du äger på mig.
Varför, Nemo?
Vad håller du på med?
Om du vill lyckas, behöver du Butterflyspöet.
Det har både svikt och styrka.
Köp ett idag! Det finns nu i välsorterade järnaffärer.
Jean!
Jag går och köper ett fiskespö.
- Mr Jones? - Ja.
Vi har ert bagage. Var god och följ mig.
Jag tar er med till hotellet. Där kan ni vila ett tag. Mötet är 15.00.
Daniel... Daniel Jones.
Heter ni...Daniel Jones?
Naturligtvis inte.
Daniel Jones.
- Daniel. - Ja.
Är du tokig? Jag sa ju att du inte skulle åka dit.
De är rasande. De vet att det är du. Stanna inte där!
Det här är mysko. Skorna har olika storlek.
Han kanske krympte. Det händer när man blir gammal.
Ingen krymper. Det är struntprat. Du kopplar fel bara.
Astronauter krymper 5 centimeter när de återvänder. Av gravitationen.
Tror du det är en astronaut?
Marken vibrerar inte på samma sätt.
Det är en annan parfym.
Hur gammal kan hon vara?
25?
Där är andra människor också.
Vi börjar om.
Fingrarna på tangentbordet.
Vänster hand: A-S-D-F.
Höger hand: H-J-K-L.
De två månarna Phoibos och Dheimos syns där uppe.
Till vänster, Valles Marineris och toppmötet i Tharsis kupolen.
- Vad är det? - Jag drömde om Stefano.
Han har inte brytt sig ett dugg om mig.
Stefano.
Jag älskar honom.
Jag kan inte se en annan förklaring till varför jag mår så här.
Det är det enda det kan vara.
Jag älskar honom.
Jag vet att jag är tokig.
Varje morgon slår jag upp ögonen, ser ditt ansikte och börjar gråta.
Jag inser att med dig så passerar livet förbi mig.
Hur kan du vara så lugn? Hur kan du tåla det?
Du är inte mänsklig.
Jag vet inte vad jag ska ta mig till. Det är väl inte mitt fel?
- Du tänker väl inte lämna mig? - Jag kan inte leva utan dig.
Jag har sårat alla. Jag har sårat dig.
Barnen.
- Det kan inte fortsätta. - Tillsammans klarar vi det.
- Om du stannar, drunknar du med mig. - Jag lär mig simma.
Jag älskar dig.
Hon lämnade mig.
Ni vet vad som sägs...
"Allt ordnar sig till slut. Även om det slutar illa."
God dag.
Inte för kort upptill, tack.
- Vad blir jag skyldig? - 20 dollar, tack.
- Varsågod. - Tack.
- Varsågod. - Tack. Adjö, sir.
Trevlig eftermiddag.
Varför går inte röken tillbaka in i cigaretten?
Varför far molekyler iväg från varandra?
Varför återtar inte en spilld bläckdroppe sin form?
För att universum går mot ett stadium av upplösning.
Det är entropins princip. Tendensen hos universum att gå mot ett stadium-
-av tilltagande oordning. Entropin står i relation till-
-"tidens pil", ett resultat av universums expansion.
Men vad händer när gravitationen balanserar ut expansionen?
Eller om energimängden i tomheten är för svag? Då går universum in i sin-
-sammandragningsfas, "Big Crunch".
Vad händer då med tiden?
Går den baklänges?
Ingen vet svaret.
- Var är Peter? - Han gick för en timme sedan.
Jag ersätter honom. Jag behöll tagningarna 3 och 4.
Jag föredrar att Peter väljer. Inte för att du är inkompetent.
I livet har man rätt till en tagning. Är den dålig fixar man den.
- Känner ni honom? - Vi arbetar tillsammans.
Om jag skulle dö och du skulle leva-
-medan tiden brusar vidare-
-och morgonsolen skiner och middagssolen bränner som vanligt är...
Jag beklagar djupt.
- Peter var en kollega. - Visst, jag såg ert program. Tack.
Ta tillfället i akt att kasta en sista blick på planetens yta.
-från vår observationskupol. Er hiss kommer snart till Mars transitstation.
Vem äger cyklarna?
De går på export. Arbetskraften är mycket billigare här.
Kina har blivit alltför dyrt.
Vänligen fortsätt till preparationen-
-där ni tilldelas era sovceller.
Ni får också era injektioner...
- Hej. Jag heter Nemo. - Anna. Trevligt att träffas.
- Vad för er till Mars? - Jag mäter avståndet mellan Mars-
och Jorden, när det är som störst. Jag studerar tiden.
Du vet, saken som gör att allt inte sker samtidigt.
- Och? - "Big Crunch" inträffar år 2092-
-och de som inte vill vänta så länge får en gratistur.
Och ni?
Jag håller ett gammalt löfte.
Hej.
Vi träffades på er makes begravning.
Jag fick intrycket att jag kände er.
- Det kallas déjà vu. - Nej, inte det.
Det är som om allt det här inte var verkligt.
Förlåt, ni måste tro jag är galen.
Jag försöker inte förföra er. Jag är själv änkling.
Ursäkta, men jag måste gå. En annan gång kanske.
Jag hörde att du dött.
- Att du drunknat. - Drunknat?
Larm. Meteoriter närmar sig.
Grips inte av panik.
Jag vill vakna.
Hur står det till?
Mår ni bra?
På "3" vaknar ni.
Ett...
Två...
Tre.
VAKNA
- Mamma. - Känner jag er?
- Det är jag. - Vad vill ni?
- Henry! - Det är jag, din son Nemo.
Mn son är här.
Jag känner er inte. Ni är galen. Gå, annars ringer jag polisen.
Mamma. Mamma.
- Vad ser du? Han undrar vad jag ser.
Jag säger: "En bläckfläck."
Han säger: "Du måste säga mer."
Jag säger: "Det är en bläckfläck på ett pappersark."
Nej... Du måste säga vad du kommer att tänka på.
Det får mig att tänka på ett bläckhorn.
Då säger han: "Okej. Det är bra."
Ni kan rösta fram till 12.00 i morgon.
Rösta och vinn en semester på månen för hela familjen!
Vinn en resa till månen-
-och finslipa formen på fantastiska golfbanor!
De har meddelat röstresultatet.
Tyvärr.
Vid min ålder kostar ljusen mer än tårtan.
Jag är inte rädd att dö. Jag är rädd för att jag inte levt tillräckligt.
Det borde skrivas på svarta tavlan i varje klassrum.
"Livet är en lekplats... ...eller ingenting."
NEMO, GE DIG IVÄG NU
Nemo!
NEMO, LÄS NEWPORT NEWS
TRAGISK TRAFIKOLYCKA
NEMO, GÅ TILL SID. 5
TITTA PÅ SLUTET AV GATAN
NEMO, RING 123-581-1321
Hallå, vem är det?
- Hallå, vem är det? - Vem är det?
De sa jag skulle ringa det här numret. Jag heter Nemo Nobody.
- Är det nåt slags skämt? - Nej. Nej, jag...
Jag vill ha adressen till 123-581-1321.
Ett ögonblick.
12358 Alois Street.
Hej, Nemo.
Glad att du hittade mig. Allt det här måste verka komplicerat-
-men det är lättare än du tror.
Försiktigt, stolen är trasig.
Gick det bra?
Det gick bra.
Jag skulle varnat dig tidigare, men kunde inte på grund av utskriften.
- Utskriften? - Texten till vårt samtal.
- Kan ni höra mig? - Det du lever i just nu-
-är det förflutna. Åtminstone för mig.
Jag är du...70 år äldre.
Allt du säger sa jag när jag var ung.
Jag behövde bara skriva ut vårt samtal.
- Allt står skrivet här. - Jag kan inte... - Tro det.
För mig går tiden baklänges.
Jag börjar vid slutet av historien och går mot början.
- Jag förstår inte. - I det här livet existerar du inte.
Jag vet inte varför. Bara arkitekten vet.
- Arkitekten? - Barnet.
Han som springer efter tåget.
Kanske dina föräldrar aldrig träffades.
Kanske din pappa dog i en slädolycka när han var fem.
Kanske du var en av alla i mängden, vars genetiska kod inte nådde målet.
Kanske en förhistorisk kvinna genom att dö-
-raderade den avkomma du tillhör.
Så i den här världen...
...existerar du inte.
Om Annas kalkyler stämmer-
-måste du fortsätta leva till 2092-
-den 12 februari, 05.50.
05:41 12 FEBRUARI 2092
Jag vet inte hur länge vi inte har spelat in nåt. Artikeln ska in i morgon.
Allt ni säger motsäger sig självt.
Ni kan inte ha varit på två platser samtidigt.
Ni menar att vi måste välja.
Av alla dessa liv... ...vilket är det rätta?
Vart och ett av dessa liv är det rätta.
Varje väg är den rätta vägen.
"Allting kunde har varit vad som helst-
-och ändå haft lika mycket mening."
Tennessee Williams.
Ni är för ung för det.
Man kan inte var död och ändå vara här.
Man kan inte icke-existera.
Finns det liv efter döden?
Efter döden?
Hur kan ni vara så säker på-
-att ni existerar?
Ni existerar inte.
Och inte heller jag.
Vi lever bara i ett nioårigt barns fantasi.
Vi är ett nioårigt barns fantasier-
-ställda inför ett omöjligt val.
Spring!
Nemo!
Spring!
Nemo!
Jag älskar dig.
Nemo!
Det är dig jag älskar.
I schack...
...kallas det här dragtvång.
När det enda möjliga draget...
...är att inte flytta.
Kom och titta.
- Det är havet. - Barnet tar isär det.
Han behöver det inte längre.
Innan kunde han inte välja-
-för han visste inte vad som skulle hända.
Nu, när han vet vad som ska ske-
-kan han inte välja.
Tack. Tack. Tack.
SLUTORD
Det här är den vackraste dagen i mitt liv.
Anna.
Svenskt text: robin8, vic, Toya och Simontax
www.SweSUB.nu